‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Îmi trebuie trofeul.
‎Ce?
‎Despre ce vorbești?
‎Polo, vino!
‎Unde e?
‎În siguranță, unde nu-l găsește nimeni.
‎Vreau să fie găsit. ‎Să se știe că eu am fost și gata!
‎- Nu. ‎- Nu va ști nimeni că era la tine.
‎- Nu. ‎- Nu vreau să suferi.
‎Nu vrei?
‎De luni de zile am suferit lângă tine.
‎Te-am susținut.
‎Vrei să renunți la tot ‎și-mi ceri să te ajut?
‎E decizia mea. Viața mea. ‎M-am săturat să decidă alții în locul meu.
‎Când am făcut eu asta?
‎Ai sunat în Anglia, să nu mă primească?
‎Ce?
‎Despre ce vorbește?
‎- Nu... ‎- Numai tu puteai fi.
‎Am făcut-o ca să nu te pierd. ‎Te iubesc. Bine?
‎Faci asta, deși viața mea aici e un iad? ‎Asta nu e iubire.
‎Bună! Ce faceți aici? Care-i faza? ‎Toate bune?
‎- Lu, nu te amesteca! ‎- Ce trio v-ați tras!
‎Ieri, era ca un film de groază.
‎Doi monștri și o domniță disperată.
‎Acum, ea plânge ‎din cauza monștrilor care nu merită.
‎Și un ticălos care ne-a distrus viețile. ‎Nu, Polo?
‎Poate că te înșeli în privința monstrului.
‎- Valerio! ‎- Zău așa!
‎Lu, putem vorbi o clipă?
‎Da, dar mai întâi ‎trebuie să-ți cureți cămașa.
‎Ce naiba, Lu?
‎Futu-i!
‎Mi-ai distrus viața, boule!
‎Voiam doar să...
‎vorbim despre bursa ta.
‎Las-o baltă!
‎Mă întorc imediat.
‎- Bei o gură, marchiză? ‎- Nu, mersi.
‎Normal să nu vrei nimic de la mine, ‎după tot ce-a fost.
‎N-a fost doar vina ta.
‎Carla, îmi cer iertare.
‎Ți-am vândut droguri din gelozie.
‎Știam că nu erai în apele tale.
‎Și pentru ce? Pentru un tip.
‎Nu e vina ta dacă te iubește.
‎Și mă dau mare feministă.
‎- Patriarhat de rahat! ‎- Păi...
‎Nu-ți face griji! Și eu am fost geloasă.
‎Tu? De ce?
‎Era cu mine, dar se gândea doar la tine.
‎Da, eu eram cu altul ‎și mă gândeam doar la el.
‎Ne-am rănit reciproc. Îmi pare rău.
‎Nu ți-o lua în cap!
‎Nu mă dau bătută așa de ușor.
‎Îmi fac griji pentru Samu.
‎De ce?
‎Tot nu-ți dai seama?
‎Ar face orice pentru tine.
‎S-ar duce în Iad să-ți facă o pizza ‎dacă i-ai cere-o.
‎Îl ai în palmă.
‎Dar dacă strângi pumnul...
‎Un șervețel!
‎Îndrăznești să vii aici?
‎Vreau doar să mă curăț.
‎Iar eu, ca tu să pleci. Pentru binele tău.
‎Omar, dă-mi te rog un șervețel!
‎Omar, mai adu sticle!
‎- Unde te duci? ‎- Lasă-mă!
‎- Ce faci? ‎- Îl protejezi?
‎Nu pe el, idiotule. Pe tine.
‎Îl înjunghii în inimă. Și după aia? ‎Ajungi la închisoare,‎ ‎mama ta, distrusă.
‎Mamele lui, puse pe răzbunare... ‎Când se va termina coșmarul?
‎Valerio, te rog! Hai să uităm de Polo!
‎- S-a terminat. ‎- O sticlă de șampanie, te rog.
‎Îl lași să ne despartă?
‎Lasă-mă în pace!
‎Poftiți!
‎Polo avea dreptate, a fost o prostie.
‎Tu ne-ai convins că se putea.
‎Și se putea.
‎Problema nu e că suntem trei, ‎ci cine suntem noi.
‎- Și paharele? ‎- Mersi. Noroc!
‎Ticălosul!
‎Lu, lasă-l!
‎Nu face pe nevinovata!
‎Și tu vrei să-i dai cu sticla asta ‎în cap. Recunoaște!
‎E adevărat că maică-ta a ieșit?
‎Da. Și arde să se apuce iar de muncă.
‎Ne trebuie cineva ‎care să-l sperie pe Polo.
‎- Poftim? ‎- Să facă pe el.
‎Să moară de frică.
‎Despre ce vorbești? Cât ai băut?
‎Am oprit pe cineva ‎care venea direct la tine.
‎Dar nu-i voi putea opri ‎pe toți cei ce vor să-ți taie gâtul.
‎Mersi.
‎N-a fost pentru tine.
‎- De ce dracu' ai venit aici? ‎- Mă voi preda.
‎Poftim?
‎Mâine.
‎În seara asta.
‎Nu voi îndrepta niciodată răul făcut.
‎Ție.
‎Lui Samuel.
‎Dar mamele mele ‎plătesc bursa pentru Nadia și Lu.
‎De-aia am venit.
‎Ca să le spun personal.
‎Să îmi cer iertare.
‎Să-ți spun că s-a sfârșit.
‎Foarte bine.
‎Cară-te!
‎Când ies din pușcărie...
‎Cândva...
‎Mă vei ierta?
‎Niciodată!
‎- Mai aduc una. ‎- Nu.
‎- Ai spus că era ultima. ‎- Una și gata!
‎Futu-i! Atenție! Guzmán!
‎Ajută-mă, până nu se taie careva!
‎- Unde e gâtul sticlei? ‎- Nu l-am văzut.
‎- Rebeca! ‎- Am spus nu! Vrei să-ți desenez?
‎Nu trimit pe nimeni să-l sperie pe Polo!
‎- Mama ta s-a ocupat de puștiul ăla. ‎- Nu sunt ca ea.
‎Bagă-ți asta în cap, idiotule!
‎Serios? Nu-l ia nimeni de aici?
‎Dacă aș putea, aș face-o eu. ‎Atenție la cioburi!
‎Dați-mi voie, e treaba mea!
‎Ce mai e acum?
‎Nu-mi vine să cred.
‎Futu-i, Polo!
‎Nu poți aștepta o noapte, până pleacă?
‎Tot îl mai aperi?
‎Fă curat aici, vorbim după!
‎Caută gâtul sticlei!
‎Pleacă de aici, Polo!
‎Crezi că nu știu că nu-s binevenit?
‎Crezi că trebuie să mi-o repeți zi de zi?
‎Ție ce ți-am făcut, Lu?
‎Nimic.
‎Și Carlei?
‎Și lui Ander?
‎Lui Guzmán...
‎Nici nu știi cât îl faci să sufere.
‎Habar n-ai cât îi e de greu ‎să te vadă în viață.
‎Respirând același aer cu noi.
‎Ține minte ce-ți spun, Polo!
‎Întotdeauna îmi voi apăra prietenii.
‎Guzmán...
‎nu te iubește...
‎Lu!
‎Nu te mai face preș în fața lui!
‎Dar tu ești expert în asta, nu? ‎Sigur că ești.
‎Apoi, ești dat deoparte ‎pentru altul mai bun.
‎Măcar Carla m-a iubit.
‎Pe tine te-a iubit cineva?
‎Credeai că, dacă ești elegantă,
‎bogată și șefă din clasă, ‎lumea te va iubi.
‎- Taci! ‎- Dar nimeni nu te iubește.
‎- Te invidiază, poate... ‎- Gura!
‎...se tem de tine, te disprețuiesc...
‎Dar nu te iubesc.
‎De-aia ești singură.
‎Taci!
‎Polo!
‎Nu, eu nu...
‎Polo, eu nu...
‎Știu.
‎Îmi pare rău.
‎- Îmi pare rău. ‎- Știu.
‎Iartă-mă!
‎Polo!
‎Iartă-mă!
‎Lu?
‎Ce-i cu tine?
‎Polo!
‎Chemați Salvarea!
‎Polo!
‎Te iert.
‎Încetișor.
‎Cu grijă!
‎- La o parte! ‎- Nu se apropie nimeni!
‎- Vino! ‎- Polo!
‎- Vă rog! ‎- Poliția e pe drum.
‎Liniștește-te!
‎N-am vrut. Chiar nu.
‎A fost un accident.
‎- E vina mea. ‎- Nu.
‎- Le spunem că n-ai vrut. ‎- Nu va crede nimeni.
‎Te-au văzut când l-ai stropit cu băutura.
‎- Dar așa e! ‎- Poliția nu vrea adevărul.
‎Vrea să rezolve cazul,
‎să găsească un vinovat și să-l închidă.
‎N-avem de ales.
‎Ba da, avem.
‎Putem pune capăt acum acestui coșmar.
‎Am suferit destul cu toții.
‎Prea multe vieți au fost distruse.
‎Vom ieși din asta împreună și liberi.
‎Și vom uita definitiv porcăria asta.
‎Pe sticlă sunt amprentele ei.
‎Am putea s-o spargem.
‎Nu aici. Zgomotul ne-ar trăda.
‎Vorbiți serios?
‎Și dacă mai sunt și alte amprente?
‎Dacă găsesc pe ea toate amprentele nostre?
‎Ar fi ca și cum n-ar găsi niciuna.
‎Polo a făcut ceva cumplit,
‎dar nici tu, nici el nu sunteți asasini.
‎N-ar fi vrut să-ți distrugi viața ‎din cauza unei greșeli.
‎Nadia!
‎Riști să ratezi bursa la New York.
‎Poftim?
‎Polo își convinsese mamele ‎să nu o anuleze.
‎Fir-ar să fie!
‎La New York...
‎mergem împreună.
‎Gata cu toții?
‎Mai e ceva.
‎Lucrul cel mai important.
‎Putem face să pară o sinucidere.
‎Cum facem asta?
‎Ce faceți? Nu vă apropiați!
‎E văduva lui, futu-i!
‎N-o lăsați să-și ia rămas-bun ‎înainte să-l ducă de aici?
‎Puțină omenie, ce naiba?
‎Bine, fie!
‎Vino!
‎Du-te!
‎Mersi mult!
‎Chiar te-am iubit.
‎Mult.
‎Aș vrea să te fi iubit mai bine.
‎Îmi pare rău.
‎Cayetana!
‎Futu-i, Cayetana!
‎Cayetana, ajunge!
‎Lasă sticla! Să mergem!
‎Nu atinge nimeni cadavrul!
‎Dumnezeule!
‎Gata!
‎- Și acum, ce fac? ‎- Ne vor interoga pe rând.
‎Asta nu-i o problemă, ‎că n-a văzut nimeni nimic.
‎Ne-am înțeles?
‎Eu am fost văzută.
‎Poftim?
‎Da, când am ridicat gâtul sticlei.
‎Am trecut pe lângă...
‎niște fete, cred.
‎Futu-i!
‎Te-a văzut cineva intrând la toaletă ‎cu gâtul sticlei?
‎Da.
‎Nu-i nimic.
‎Amintește-ți cine anume!
‎E important. Trebuie să vorbim cu ei.
‎- Nu-mi amintesc. ‎- Futu-i!
‎- Dacă vorbesc fetele alea? ‎- Ai o idee mai bună?
‎L-am urât.
‎L-am învinovățit pentru boala mea.
‎Nu m-am putut abține ‎și l-am înjunghiat.
‎Ești nebun. Mărturisești?
‎Nu contează.
‎Sunt deja mort.
‎Mi-e indiferent ‎dacă mor liber sau închis.
‎Nici vorbă!
‎Nu te sacrifici pentru nimeni.
‎Cine să nu se sacrifice?
‎Trebuie să punem poliția pe o pistă falsă.
‎Nu doar una.
‎Ci mai multe.
‎E important să ne spuneți ‎tot ce ați văzut.
‎Orice credeți că ar putea fi de ajutor.
‎Totul. Orice detaliu ar putea fi crucial.
‎Guzmán!
‎Deci, să ne acuzăm între noi?
‎Întocmai.
‎Dacă poliția vorbește ‎cu cine a văzut-o pe Lu, s-a terminat.
‎Dar dacă altcineva spune ‎că l-a văzut pe Samuel, pe Valerio...
‎- Depozițiile lor n-ar valora nimic. ‎- Exact.
‎Deci, cine pe cine acuză?
‎A fost Samu.
‎A intrat în toaletă cu sticla spartă.
‎N-am fost eu.
‎Dacă aș ști, n-aș zice.
‎- Deci știi? ‎- Deci nu v-aș spune.
‎Deși, poate că...
‎l-am văzut pe Valerio, după Polo.
‎Ești sigur?
‎Absolut.
‎Cayetana era geloasă ‎fiindcă eram cu Polo.
‎Când am văzut-o urmându-l, am știut.
‎Cât era ceasul?
‎Era 12:30.
‎Sau 12:45.
‎Atunci îmi iau pastila contra alergiilor.
‎La toaletă, l-am văzut intrând pe Polo.
‎Am decis să nu mă duc.
‎Nu voiam să dau nas în nas cu el.
‎Apoi am văzut pe cineva ‎intrând după el la toaletă,
‎ținând un obiect de sticlă.
‎Pe cine?
‎Mă simt aiurea.
‎- După câte a pățit... ‎- Pe cine, Cayetana?
‎Pe Ander.
‎Guzmán.
‎A luat gâtul sticlei ‎și a intrat în toaletă.
‎L-ai văzut tu?
‎Cu ochii tăi?
‎Pe Guzmán?
‎Omar.
‎Nadia. Atât știu. Pot pleca?
‎- Carla. ‎- Rebeca.
‎N-am văzut nimic.
‎Ai procedat corect.
‎Ai făcut ce trebuia.
‎Guzmán nu va păți nimic.
‎Și nici noi.
‎Omar, Polo a murit.
‎Eu vorbesc de moarte de mult.
‎Vorbind de ea, ‎nu-mi mai era atât de teamă.
‎Acum am văzut-o...
‎și sunt îngrozit.
‎Cu ce te pot ajuta?
‎De ce ai nevoie?
‎De tine.
‎Și tipul cu care erai?
‎Nu e nimic.
‎Cum adică?
‎Am inventat.
‎Ca să te alung.
‎Îmi pare rău.
‎Dacă asta ai vrut, felicitări!
‎Ai reușit.
‎Omar!
‎Lucrecia, e rândul tău.
‎Rândul tău.
‎Nu pot, Nadia.
‎Trebuie să minți. ‎Zi-le că ai văzut pe altcineva!
‎Nu contează cine.
‎Mai știi când te-a întrebat tata ‎cine a stricat mașina?
‎Cine a pătat covorul ‎sau cine a vopsit câinele roz?
‎Îmi mai trebuie o povestioară.
‎Lu, te rog să minți!
‎Nu pentru mine, ci pentru tine.
‎Te rog!
‎Ai fost văzută certându-te cu Polo ‎în seara asta.
‎L-ai stropit cu băutură?
‎Da.
‎Cel puțin două persoane ‎te-au văzut la toaletă,
‎având în mână gâtul sticlei.
‎Tu ai fost?
‎L-ai omorât?
‎Nu.
‎Noi două ne cunoaștem ‎mai bine decât am vrea.
‎Cred că mă minți.
‎Spune-mi adevărul!
‎De ce te porți așa?
‎Ce este?
‎L-am văzut pe făptaș.
‎Cine a fost?
‎Nu știu. Eu nu...
‎Ce s-a întâmplat în seara asta? ‎Nu te-am mai văzut așa.
‎Nu cred că Polo te-a afectat așa de mult. ‎Nu erați prieteni.
‎Nu știi tu asta.
‎Polo mi-a fost prieten.
‎Dincolo de toate...
‎suntem prieteni cu toții.
‎Ca o familie.
‎Nu ne spunem zilnic că ne iubim...
‎dar habar n-aveți prin ce am trecut ‎cu oamenii ăștia.
‎An după an.
‎Și câte-or mai fi de-acum încolo!
‎Mă port așa...
‎fiindcă mă doare sufletul
‎să știu că oamenii cei mai minunați ‎din viața mea
‎trebuie să treacă iar prin asta,
‎cum a fost cu Marina.
‎Pentru că nu merită.
‎Așa că...
‎Dacă plâng, dacă-mi tremură glasul
‎și dacă nu știu ce să fac, e pentru că...
‎Nu-s de gheață, futu-i!
‎Dar n-am făcut-o eu.
‎Mersi, Valerio.
‎Carla!
‎Ce era?
‎Plec.
‎Afară, la studii.
‎Singură?
‎Asta e ideea.
‎Primești vizite?
‎Depinde.
‎Aduci macaroane?
‎Vino încoace!
‎Mă bucur că reluăm afacerile.
‎Am fost plecată un timp, dar m-am întors.
‎Bună dimineața!
‎Cum te simți?
‎Obosită.
‎Ce e? Ai petrecut toată noaptea? ‎Du-te la culcare!
‎Nu, mamă.
‎Am obosit să văd cadavre,
‎poliție, amenințări...
‎Nu mai pot face asta.
‎Nu vreau decât o viață plicticoasă.
‎- Hai, draga mea! ‎- Și vreau să termini cu prostiile astea.
‎Te rog!
‎Zi-le să plece!
‎Dacă nu, până la urmă o să plec eu.
‎Dnă inspector!
‎Un apel anonim
‎ne-a anunțat despre un pachet suspect ‎într-un parc,
‎la 100 de metri de aici.
‎V-am chemat fiindcă, dacă găsim ‎pe trofeu amprentele lui Polo,
‎va trebui să redeschidem ancheta.
‎Știu că e un moment dificil pentru voi.
‎El a fost.
‎Ne-a mărturisit chiar înainte să...
‎În seara aceea.
‎Fratele tău e liber.
‎Se poate întoarce oricând.
‎Nu se întoarce.
‎Nu are încredere în voi.
‎Nici eu nu am.
‎Nici tu nu ai fost sincer cu mine.
‎Ce s-a întâmplat la discotecă?
‎Ce nu s-ar fi întâmplat ‎dacă vă făceați treaba.
‎Îmi pare rău.
‎Foarte rău, Samuel.
‎Doriți o bere?
‎Da.
‎Poliția chiar a crezut ‎povestea cu sinuciderea?
‎Măcar vinovatul nu ne poate contrazice.
‎Carla!
‎Putem vorbi o clipă?
‎- Sigur. Vă las să vorbiți. ‎- Cu tine, Cayetana.
‎Desigur.
‎Te poți duce la Oxford, Columbia, Harvard. ‎Oriunde vrei tu.
‎Noi plătim.
‎- Cu tot cu cazare. ‎- Nu, dar... Ascultați!
‎Asta și-ar fi dorit Polo.
‎Ești singura care i-a fost alături ‎întotdeauna. Noi n-am știut s-o facem.
‎O meriți.
‎Nu. N-o merit.
‎Facultățile de stat sunt foarte bune.
‎Serios. Și cred...
‎E timpul să-mi accept condiția materială.
‎Familia pe care o am.
‎Numele meu și...
‎Și tot voi putea face ce îmi propun.
‎Sigur că da.
‎Carla, bănuiesc că știi ‎că nu poți studia în străinătate.
‎Tu te ocupi de crame.
‎Am o persoană de încredere. ‎Veți lucra împreună.
‎Cine?
‎Valerio!
‎Nu știu dacă v-ați cunoscut. El e tata.
‎Încântat!
‎Ți s-a dus faima.
‎Orice ai auzit, realitatea e și mai și.
‎Am auzit că nici n-ai absolvit.
‎Și totuși, afacerile mele au înflorit.
‎Matrapazlâcuri.
‎De când te sperie ‎matrapazlâcurile, Teodoro?
‎Calmează-te! Mă voi ocupa ‎în special de relații publice.
‎Mă pricep la petreceri.
‎Crezi că de asta avem nevoie?
‎Valerio e un om bun.
‎Avem mare nevoie de asta.
‎- Sper că e o glumă... ‎- Să-ți spun planul meu!
‎E esențial să demarăm ‎o campanie pe social media...
‎Nadia, grăbește-te!
‎- Aveți pașapoartele și biletele? ‎- Da.
‎- N-o dai la bagaje? ‎- Nu, o iau cu mine.
‎- Ți-ai pus haine groase? ‎- Da.
‎- E frig acolo. ‎- Știu, ‎baba.
‎Te sun când ajung acolo.
‎Bine.
‎Omar!
‎- Îmi pare rău pentru băiatul ăla. ‎- Care, ‎baba?
‎Prietenul tău. Iubitul tău.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Guzmán nu ajunge la timp.
‎Cum asta?
‎E cu Ander.
‎Așteaptă rezultatele de la chimioterapie.
‎O să aflăm după ce aterizăm.
‎- Părinții tău nu vin? ‎- Nu.
‎Sunt plecați cu afaceri, ca de obicei.
‎Nu e adevărat.
‎Părinții mei spun ‎că fiica lor nu mai există.
‎Vei avea oricând o familie aici.
‎Sigur că da.
‎Mulțumesc.
‎Să ai grijă de fetița noastră!
‎Cum a avut și ea de mine.
‎Bună, Nadia!
‎Te avertizez întâi
‎că va fi cel mai dulceag mesaj ‎din istorie.
‎Am vrut să-ți spun...
‎că, dacă te întorci...
‎eu voi fi aici.
‎Așteptându-te.
‎Trebuie să plecăm.
‎Da.
‎Te știu de undeva.
‎Ești Andrés, nu?
‎Román.
‎Oricât ai încerca să-mi faci vânt, ‎sunt un bumerang.
‎Oricare ar fi diagnosticul, ‎voi fi lângă tine.
‎- Omar! ‎- Și dacă durează 100 de ani.
‎Voi sta cu tine la spital 100 de ani.
‎Ascultă!
‎Mi se rupe dacă absolv ‎când alții se pensionează.
‎Dar nu te părăsesc, pentru că te iubesc.
‎N-a trecut o zi fără să te iubesc.
‎Nu va trebui.
‎E în remisiune. Tocmai mi-au spus.
‎Dar a fost un discurs frumos.
‎Bună, Guzmán!
‎Știi că sunt cam competitivă,
‎deci te avertizez.
‎Va fi cel mai dulceag mesaj din istorie.
‎Promit că mă întorc la tine.
‎DEJA MI-E DOR DE TINE
‎DUPĂ DOUĂ LUNI
‎Bună!
‎Salut!
‎- Greu de crezut, dar mă bucur să te văd. ‎- Și eu.
‎Nu știu pe nimeni.
‎Cum adică?
‎Îmi spune cineva cât de bine arăt?
‎Arăți divin, puiule!
‎Un fițos, doi, trei... Ce de fițe! ‎Bengos loc, Las Encinas!
‎- Să intrăm! ‎- Da.
‎Să vedem ce bunăciuni ne așteaptă!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu